Ner i källaren.
Vad försiggår där nere?
-Vad gör du där nere? -Vi tog en inbrottstjuv. Lägg er nu.
-Vi måste ringa polisen! -Jag sköter det. Gå in till er!
Öppna inte!
Tant Abby! Tant Martha!
Var har du varit?
Vad gör ni i de kläderna?
Men jösses! Vad är det där?
-Vad är det för nåt? -Din bror Jonathan och dr Einstein.
Sa jag inte åt er att inte släppa in nån! Vilka var det, sa du?
Jag har kommit hem. Jag har kommit hem, Mortimer.
-Det pratar! -Ja, jag pratar.
Har du glömt vad jag brukade göra med dig-
-när du var fastbunden vid sängen? Nålarna under naglarna...
Vänta...
-Himmel! Det är ju Jonathan. -Bra att du minns mig.
Hur skulle jag kunna glömma dig. Har du fått ansiktet i Hollywood?
Börja inte bråka nu igen, pojkar!
Jonathan och dr Einstein ska bo här. Bara i natt!
Jag ska bo här i natt. Och i fortsättningen med.
-Jag, då? -Det finns inte plats för fler.
Så ta plutten med dig och stick! Är Teddy där uppe?
Vi tar så lite plats. Johnny kan sova i soffan och jag på träbänken.
Träbänken? Den ska jag sova på.
-Här sover jag i fortsättningen! -Mortimer!
Var snäll nu. Här är tio dollar, ta ett hotellrum.
Du vet vad jag gör med folk som försöker bestämma över mig.
Hur blir det med mr Spenalzo?
Vi kan inte bara lämna honom i träbänken.
Jag vet inte ens var han är nånstans.
-Vem är mr Spenalzo? -En god vän Johnny letar efter.
Dra inte hit några fler. Försvinn nu!
Medan vi packar ihop våra saker ska jag berätta.
Jag ska alldeles strax ta hand om dig.
I 20 år är han borta och just i kväll ska han dyka upp. Vad gör du här?
Mortimer...de höll på att döda mig.
-Faster Abby, faster Martha! -Det var Jonathan!
-Han trodde hon var en tjuv! -Dessutom är han helt galen!
-Jag är rädd för honom. -Jag är här nu...
Vi gifte oss ju i dag. Vi skulle åka iväg, din bror försöker strypa mig-
-taxin väntar, och nu ska du sova på träbänken!
Det är bäst att du kilar hem. Jag har en del saker att göra.
Koppla mig till Happy Dale.
Hörde du inte vad jag sa? Din egen bror försökte strypa mig!
Det här är viktigt! - Hallå, det här är Mortimer Brewster.
Ja... Jag förstår inte riktigt.
Vänta, jag hör ju inte.
Papperen är påskrivna. Det är sent, men ni måste hämta min bror nu.
Har ni fått er brors och en läkares underskrift?
Läkares...? Herregud, jag glömde läkaren!
Var tyst nu! Jag försöker ringa en läkare.
Ta din smekmånad, din ring och din bänk och släng allt i Niagarafallen!
Åk hit, så fixar jag Teddys och en läkares underskrifter under tiden.
Elaine! - Jag fixar det, kom genast!
Vad tar det åt henne?
Jag måste tänka lite...
En till!
Faster Abby och faster Martha, kom hit genast!
-Vad är det? Var är Elaine? -Ni skulle ju inte släppa in nån!
-Jonathan klev bara in! -Jag menar inte de två!
-Vem är karln i bänken? -Mr Hoskins!
Det är det inte!
Se!
Vem i allsin dar...!
-Påstår du att han är obekant? -Verkligen!
Tror de att de bara kan spatsera in här...!
Försök inte, det här är ännu en av era herrar!
Hur kan du säga så? Det där är en bedragare.
Tror han att han ska få begravas här har han misstagit sig.
Du sa att ni hade lagt Hoskins där. Han kanske fick idén av honom!
-Var är mr Hoskins förresten?! -Han har väl åkt till Panama.
-Har ni begravt honom? -Nej, vi har inte haft ceremonin än.
Vi har haft fullt upp sen Jonathan kom.
Vi har ju alltid velat ha en dubbelbegravning.
Men inte ska vi ha nån ceremoni för en total främling.
Hur ska jag kunna tro på dig? Ni har ju förgiftat tolv stycken.
Ja, men du tror väl inte att jag är en sån som narras!
Jag har bestämt att vi ska stanna.
Och jag har bestämt att du ska ge dig av. Genast.
Hör på, snygging, jag har inte lust att tjafsa. Ska jag kasta ut er?
-Jag har haft ett underligt liv. -Kom här, Martha...titta i bänken.
Nej, nej...
Jonathan...visa nu faster Martha vad som finns i bänken.
Jag är skyldig dig en ursäkt. Och jag har goda nyheter.
Jonathan ska ge sig av. Han tar doktorn och "den kalle" med sig.
Du är ändå min bror, så du får en chans att fly med beviset.
Mer kan du väl inte begära. Nå?
I annat fall får jag ringa polisen.
Lyft inte luren. Det kan gå för dig som för mr Spenalzo.
-Spenalzo? -Jag visste att han var utlänning.
Lägg ner luren, Mortimer.
God kväll. Jag såg att det lyste och tänkte att ni kanske var sjuka.
-Har ni besök? Ursäkta då... -Nej, stig på!
Kom in, konstapeln. Det är vår brorson Mortimer.
Det här är en annan brorson, Jonathan.
Ert ansikte verkar bekant, har jag sett er bild nånstans?
-Jag ska ge mig av... -Vänta, min bror ska just gå.
Ni är väl inte författaren och teaterkritikern Mortimer Brewster?
Toppen! Jag skriver teaterpjäser! Jag håller på med en just nu.
Jag kanske kan hjälpa er.
Jag har så bra idéer, men jag kan inte ge uttryck åt dem.
Kom så går vi ut i köket! - Gör en smörgås åt konstapel O'Hara.
-Går det bra att äta i köket? -Var ska man annars äta?
Jag kommer strax!
Sista chansen, jag uppehåller O'Hara medan ni ger er av alla tre.
Är ni inte härifrån om fem minuter får O'Hara träffa Spenalzo.
-Jag har en fråga... -Jag kommer alldeles strax!
Försvinn nu, alla tre!
-Jag måste göra upp med min bror. -Vi har problem så det räcker.
-Vi går nu. -Vi ska ingenstans, vi ska sova här.
Med en snut i huset och Spenalzo i bänken där?
Vi hivar Spenalzo i sjön, sen går vi tillbaka hit. Om han bråkar...
Det här är den perfekta platsen för oss.
Två gamla damer som täckmantel... Mortimer är enda hindret.
-Jag har aldrig gillat honom. -Snälla...
-När jag har bestämt mig för nåt... -Då tappar du huvudet helt.
Det här är inget lämpligt ställe för dig. Okej...
Göm instrumenten i källaren.
Ni skulle bara veta hur det är i Brooklyn.
-Min mor var skådespelerska. -På riktigt?
Det är klart, hon var min mor! Peaches La Tour...
Kom fort, Johnny! Du vet, hålet där nere...det är inte tomt längre.
Jag har jobbat på den här pjäsen i tolv år!
Repetera lite, jag kommer strax. Jag gillar första akten.
Sa jag inte åt er...
-Jonathan! -Ja, Mortimer.
-Jag sa ju åt er att sticka. -Vi tänker inte gå.
Inte? - Du lägger dig inte i.
Då så... - Konstapel O'Hara!
Säger du vad som finns i bänken, säger jag vad som finns där nere.
En äldre herre som ser synnerligen död ut...
-Vad har ni i källaren att göra? -Vad ska du säga till O'Hara nu?
-Ska vi ta resten här ute? -Nej...bäst ni ringer stationen nu.
-Jag vill berätta handlingen nu! -lnte för dem, det är bortkastat.
-Är de så obildade? -Nån annanstans...jag kommer sen.
-Vad sägs om på Kelly's? -Utmärkt! Ett ställe för genier.
-Ni kan väl gå ner i källaren. -Ja visst!
Nej, det är mer litterär atmosfär på Kelly's.
Ni kommer att gilla början - en läkare kommer...
-Vi ses sen, då! -Ni kommer väl? Pjäsen är bra!
Läkare...Iäkare...
Ni tror att ni var listiga nu, va?
Ni tror ni är säkra bara för att ni har babblat om Hoskins!
Så fort läkaren skrivit på, struntar jag i vem som vet om Hoskins.
Hoppas ni känner detsamma med Spenalzo!
-Vart ska du? -Till en läkare! Ge er av så länge!
-Vi väntar nog på honom. -Vad skyldig han såg ut.
Nu börjar vi med begravningen.
-Vi tyckte vi hörde er gå! -lnte alls, det var Mortimer.
Begravning, ja...gör lite kaffe åt oss medan vi bär ner mr Spenalzo.
-Ni måste ta honom med er. -Mortimers vän väntar där nere.
Mortimers vän...?
Mr Spenalzo och han kommer att trivas bra ihop, bägge är döda.
Han måste mena mr Hoskins.
-Känner ni till honom? -Oh ja!
Det är inte Mortimers vän. Det är en av våra gentlemän.
Vi begraver inga främlingar här. Mr Hoskins är ingen främling.
Det finns inte plats åt mr Spenalzo. Det är fullt i källaren.
-Med vad? -Det är redan tolv gravar där!
-Tolv gravar... -Den plats som är kvar behöver vi.
-Har ni två mördat tolv... -Nej då! Vi idkar välgörenhet.
-Det var av ren barmhärtighet. -Så ut med mr Spenalzo, tack.
Har ni gjort allt det...här i huset, och begravt dem i källaren?
Underbart! Vi jagas över hela världen och de har hållit sig här-
-och lyckats lika bra som du.
Du har tolv, de har tolv...
-Jag har tretton! -Nej, tolv. Skryt inte.
Tretton! Mr Spenalzo, den förste i London, två i Johannesburg-
-en i Sydney, en i Melbourne, två i San Francisco, en i Phoenix...
Bensinstationen. Tre i Chicago, en i South Bend...det blir tretton.
Den i South Bend dog ju av lunginflammation.
Det hade han inte gjort om jag inte skjutit honom.
Han räknas inte! Du har tolv, de har tolv. De är lika bra som du!
Jaså, minsann...?
Det ändrar vi lätt på. Jag behöver bara en till. En till...
Och jag tror jag vet vem det ska bli.
Jag hade tur som fick tag på er.
Tråkigt att ni lagt er, men ni är den ende som kan hjälpa mig.
-Att Teddy trumpetar räcker inte... -Prata med honom, så ska ni få se.
Adjöss med Hoskins...
Vänta här, jag kommer ut med Teddy.
Jag vill inte göra mina fastrar upprörda.
På kyrkogården på allhelgonaafton...?
Det börjar inte spöka förrän efter midnatt. Slå er ner på en gravsten!
-Hallå...22,50! -Ja, den var snygg!
Inte kostymen...taxametern!
Snygg...22,50...
Har ni skjutit salut för honom?
-Fem dollar till och den är er! -Det är inte min storlek!
-Presidenten, får jag presentera... -Dr Livingstone!
Det är vad han förmodar. - Doktorn vill prata lite med er.
Välkommen till Washington. Visst är det vackert på Arlington nu?
Det var det... nu måste jag ta igen mig lite.
Allt väl hittills.
Kanske inte, förresten...
-Älskar du mig eller inte? -Hur kan du säga så, Elaine?
Det är klart att jag älskar dig.
Varför behandlar du mig så här, då?
Elaine, jag älskar dig så mycket att jag inte kan vara gift med dig.
-Har du blivit tokig? -Nej, men det är en tidsfråga.
Du vill väl inte ha barn med tre huvuden?
Eller bo i en cell med madrasserade väggar?
-Vad pratar du om? -Jag borde ha sagt det tidigare...
Jag har sinnessjukdom i släkten. Inte så lite heller.
-Bara för att Teddy är lite konstig... -Det går mycket längre tillbaka.
Till den allra första Brewstern som kom med Mayflower.
Du vet hur indianerna brukade skalpera nybyggarna.
-Han skalperade indianerna. -Det var ju längesen.
Jag väljs nog inte om, jag blir Vita husets siste Roosevelt.
Tror ni, ja...
Det bevisar väl inget. Se på dina fastrar, de är också Brewsters.
De raraste och vettigaste människor jag känner!
-Även de har sina egenheter... -Det gör inget att du är lite galen!
Jag är också galen, kyss mig.
Adjö, ambassadören. Trevligt att träffas. Hälsa gärna på i Vita huset.
-Var är papperen? -Papperen, ja!
Jag skriver på...han har utnämnt mig till Bolivias ambassadör.
Sa jag inte det? Strunt i det, skriv på bara.
Ni ska nog bli varse vems hus det här är!
-lngen idé att ni försöker ens! -Gå och lägg er nu!
Just snyggt att begrava en metodist ihop med en utlänning!
-Var har du varit? -Papperen är påskrivna...
Vad är det med dig, hålla på med sånt nu!
-Vi ska hämta polisen. -Polisen...? Vänta!
-Ni kan inte gå till polisen! -Vet du vad Jonathan har gjort?
Lagt mr Hoskins ihop med Spenalzo.
Så var den saken fixad.
Presidenten kommer att bli så nöjd med sin kanal.
Jag längtar till sängen!
-Vi har inte sovit på två dygn. -Du glömmer en sak...
Om de inte är härifrån i morgon bitti går vi till polisen.
Jag ska få ut dem! Före morgonen...och ingen polis!
Gå och lägg er nu. Och ta av er de där sorgliga kläderna!
Min bror Mortimer... jag hörde honom där uppe.
Jag är trött! Du glömmer att jag ska operera dig i morgon.
Det ska du, men nu ska vi ta hand om Mortimer.
Jag är så trött, vi gör det i morgon i stället.
Se på mig. Inser du inte att det måste göras nu?
Jo, den blicken känner jag till...
Vi ska väl inte avsluta vårt kompanjonskap så här dags?
Då gör vi det snabbt, som i London.
Nej, här krävs något extra. Melbourne-metoden, kanske...
Nej, inte den! Två timmar... Och när det väl var över...
Han i London var väl lika död som han i Melbourne.
-Nej, inte trumpeta... -Jag måste kalla till konselj.
-Men det här är hemligt. -En hemlig kungörelse?
-Då lurar vi den andre. -Vilken andre?
-Det är det som är hemligheten. -Jag förstår. Mycket listigt.
En hemlig kungörelse måste undertecknas i hemlighet.
-Jag tar på undertecknarkostymen. -Den har ni ju på er!
Vänta här.
Mr Brewster!
Ser ni inte att jag är upptagen?
Tack, presidenten! - Vilken lättnad. Jag behöver en drink.
-Vad säger ni, jag hör inte? -Ge er av härifrån nu!
-Hör på mig! -Vad håller ni på med?
-Är ni verkligen läkare? -Ja...Heidelberg 1919.
-Hur träffade ni Jonathan? -Vi tar det sen, ge er av nu!
-Sluta nu! -Gå härifrån!
När Johnny är på det humöret är han galen! Då händer hemska saker.
Sluta tjata om Jonathan, jag tar hand om honom. Stick nu.
Vad är det? Precis vad jag behöver.
Det här är för teaterkritiker. Stick, innan det börjar gå hett till här.
Men ni är ju nygift. Ni har en rar liten fru som väntar. Snälla, gå nu!
Har ni inte lärt er nånting av alla teaterpjäser ni sett?
-Jag väntar på mr Witherspoon nu. -I pjäser verkar ju folk ha vett.
Har ni sett nån rollfigur som verkar ha förstånd?
När ni slipper ut från fängelset, ta rullstolen över till Garrick-teatern.
Den pjäsen är så usel att den säkert går kvar då.
En man är i ett hus tillsammans med några mördare. Han är i fara-
-och har blivit varnad, men går han sin väg? Nej då.
Han har inte ens vett att vara rädd eller vara på sin vakt.
Mördaren ber honom att sitta ner. Och vad gör han? Sätter sig!
Han drar fram en stol och sätter sig.
Han bara väntar på att bli bunden och få munkavle på sig.
Och vad tror ni de binder honom med? En gardinsnodd!
-Ser han inte när det händer? -ldioten sitter med ryggen till.
Han behöver bara vända sig om. Men inte gör han det, inte.
Har ni tänkt på att i pjäser och i filmer-
-märker de aldrig nånting.
-Vad gör han, då? -Sitter där. Han ska vara smart...
Se på hans attityd - han bara väntar på att bli bunden.
Den korkskallen...
Ni hade rätt, han var inte vidare smart.
Ja, jag har varit borta i 20 år-
-men inte någon gång har jag upphört att tänka på dig.
I Melbourne drömde jag om dig en natt.
Ju mer du kämpar desto hårdare dras snaran åt.
Om ett tag kommer du att uppleva det som en välsignelse.
Nu, doktorn...ska vi jobba.
-Snälla, det snabba sättet... -Vi ska ju visa vad vi kan.
Vi uppträder inför en framstående kritiker.
Ja, ja...Iåt oss få det överstökat.
Men jag måste ha en styrketår!
-Ta dig samman nu. -Det går inte utan en styrketår!
Det fanns ju vin framme när vi kom, var gömde de det...?
Här är det...
Nu tar vi varsitt glas innan vi opererar.
Vad skönt att det fanns nåt att dricka...
Ett ögonblick...
Vad har du för sätt?
Mortimer, det var du som fick mig att återvända hit. Vi skålar för dig.
Doktorn, skål för min käre döde bror.
Den idioten står på tur härnäst!
Vi tar honom sen. Nu får vi sno på. Det blir det snabba sättet.
-Han måste sluta blåsa i den där. -Vi ska ta hornet ifrån honom.
Jag ska prata med honom. Var tänder man?
Ni kom aldrig! Jag väntade i en timme.
-Vad har hänt med honom? -lnget.
Han skulle förevisa en sak han sett i en pjäs...
Är det där ur nån pjäs? Är det inte typiskt...
Det har de knyckt ifrån min pjäs! I andra akten...
Jag ska ta det från början.
Ja visst...
Nej...ni ska få höra handlingen först!
Min mor sitter där, plötsligt flyger dörren upp-
-och en man med svart mustasch kliver in och säger:
"Miss Peaches La Tour, ska vi gifta oss?"
Mamma talar inte om att de redan är gifta, det är överraskningen!
Det går 25 år, och under tiden har jag växt upp till en stilig karl.
Jag blir polis, en av stans bästa. Jag gör razzia på ett tvätteri-
-och är förföljd av en narkoman med en lång kniv. Jag är i fara!
Spännande, va? Jag ser det på er.
Vänta bara... Plötsligt börjar det brinna!
Brandmän rusar in, och vem är i täten? Borgmästaren!
-Vad är det med honom? -Han somnade väl av er pjäs...
-Fast jag tyckte den var bra! -Han begrep väl inget.
Var har jag sett det ansiktet förr...
Ny scen - det är en sån där som roterar...
Jag är ute och patrullerar... och killen jag förföljer, förföljer mig!
Släpp inte in nån! - Jag överlistar honom. I ett tomt hus...
Johnny! Polisen!
Jag tar fram revolvern, tar spjärn mot väggen och ropar: "Kom in! "
-Hejsan, pojkar. -Vad i hela friden försiggår?
Mortimer Brewster ska hjälpa mig med min pjäs!
-Fick du binda honom för det? -Du har inte hört av dig, alla letar.
Mitt i andra akten, va! - Letar ni efter mig?
Nej, översten har trumpetat igen.
Grannarna har klagat, vi har fått order om att han ska omhändertas.
-Vem är det här? -Mr Brewsters bror, han somnade.
Så han har kommit tillbaka igen...
Får jag tala med Mac. - De väntar på dig sen två timmar tillbaka.
-Ska meddela att jag hittat dig. -Så dåligt var det väl inte?
Jakten är över. Vi har hittat honom. Hemma hos Brewsters.
Ska vi ta in honom? Okej, vi har kvar honom här.
-Kommissarien är på väg. -Så nån har satt dit mig?
Okej... Ni ska väl dela belöningen med min tjallare till bror!
-Belöningen...? -Ja! Nu är det min tur att tjalla.
Ni tror väl att mina fastrar är några rara gamla damer-
-men det finns tretton lik i källaren! Just det.
Tänk på vad ni säger nu, era fastrar är våra vänner!
-Hetsa inte upp er, mr Brewster. -Följ med ner i källaren.
Tretton lik! Jag ska visa er.
-Följ med honom ner, O'Hara. -Måste jag det?
-Gå ner nu! -Lugn, jag berättar resten sen.
-Gå ner nu. -Han ser ju ut som Boris Karloff!
Bråka på, ni.
Nu får det räcka. Sluta...
Otroligt...
Dan började så bra...allt jag gjorde var att gå över till Brooklyn.
Stör mig inte nu.
-Ta med det här i tredje akten. -Vänta ska ni få höra...
Papperen är påskrivna, så jag bryr mig inte. Fortsätt slåss!
Bäst jag ringer och hör om Witherspoon har åkt.
Telefonen...
Jag hatar snutar! Kommer ni nära mig slår jag ihjäl er.
Lite högre, tack.
Inte så...
Det där hjälper inte. Det gjorde det!
Tänk om man kunde slappna av så där.
-Witherspoon... -Kom in.
Vad har hänt? Jag skulle ju ta hand om det!
-Vi agerade i självförsvar! -Var han våldsam?
Det är inte trumpetaren, utan hans bror som försökte döda O'Hara.
Jag sa bara att han såg ut som Boris Karloff.
Vänd på honom.
-Jag tror nästan han är efterlyst. -Det tror ni?
Hur vore det om ni tittade på efterlysningarna på stationen?
Han är efterlyst, han har rymt från en anstalt för psykopater.
-Det är min bror, det... -Signalementet är: liknar Karloff.
-Varför knockade ni honom? -Han ville visa oss 13 lik i källaren.
-Sa jag inte det - en dåre. -Tack...
-Jag inrapporterade inte, för jag... -Var har ni varit?
Jag diskuterade min pjäs med Mortimer Brewster.
Ni får gott om tid till er pjäs, för ni är avstängd.
Se till att få liv i killen.
Han har en medhjälpare också. Jag har varit efter dem i två dygn.
Inte konstigt att det ser ut som det gör med en sån här poliskår.
-Tretton lik i källaren, va... -Det finns tretton lik i källaren.
-Vem är ni? -President Roosevelt.
-Vad tusan är det här? -Det är han som trumpetar.
Det är färdigtrumpetat för er. Hjälp mig att bära ut honom.
Ännu ett gula febern-offer? Alla liken där nere är gula febern-offer.
-En spion vi tog i Vita huset... -Väck honom, han ska förhöras.
Här är det jag som förhör spioner.
Som president är jag chef för säkerhetstjänsten.
Vem är ni?
Mortimer Brewster, men jag är inte mig själv i dag.
Jaså, hans bror...han måste omhändertas, punkt slut.
Vänta, läs det här. Teddy måste till Happy Dale direkt.
Vart som helst, han skrämmer vettet ur grannarna.
Och det där med tretton lik i käll...
Jag har inte sovit på två dygn, jag kan inte tänka klart.
Tidningarna smäller gärna upp sånt.
Förra året spred en galning ut mordrykten och jag fick gräva upp...
De här papperen duger inte. Han har skrivit Theodore Roosevelt!
-Är taxin tagen? -Ja, jag är snart bankrutt.
Jag är från Happy Dales sjukhem. Jag ska hämta en mr Brewster.
Jag vill att ni kör oss dit.
Det ante mig att han skulle till dårhuset!
Vi föredrar att kalla det vilohem.
Mr Brewster!
Mr Witherspoon är här.
Spionen kan ju ta dokumentet med Roosevelts namn. En säkerhetsrisk!
Nej, det där är bara tricks.
-Han har vaknat till liv. -Jag kommer!
Men Brewster är kodnamnet för Roosevelt.
-Vad blir det om ni tar bort B:et? -Rewster!
-Och hur uttalas "Rews"? -Ros.
-Vad besökte ni i Afrika? -Fälten.
-Ser ni - Rosfält! -Vilket snillrikt kodnamn.
Ta om det där, va...
Ge mig pennan. Det här var roligt.
Och så Witherspoon...
Jag är verkligen glad att ni är här.
Ni sköter väl om honom ordentligt?
-Det blir väl ingen bårtransport...? -Nej då, vi tar taxi.
-Jag har en som väntar. -Ni ser väl till att han trivs?
Han får det så bra. Jag nästan avundas våra patienter ibland.
-Jag har ju aldrig varit där. -Men man vet aldrig...
Det här var trevligt...jag har länge velat träffa en teaterkritiker.
Jag har en sak här som visar vad vi gör på Happy Dale.
-En broschyr... -Nej, det är en pjäs.
Som jag hållit på med ett tag. En dramatisering av livet hos oss.
Kommissarien!
-Läs den, jag är öppen för kritik. -Det här är mr Witherspoon.
Han kommer att trivas utmärkt hos oss. - Då går vi.
Nej, nej...det här är kommissarie Rooney.
-En polis? -Här är papperen. Hämta honom nu.
-Jag finns på mitt ämbetsrum. -Goda nyheter...
-Er mandatperiod är slut. -Är det den 4 mars?
Få se...då ska jag åka på min jakttripp till Afrika! Jag far direkt.
Försöker han komma in i Vita huset innan jag ens flyttat ut?
Taft!
Nej, det här är mr Witherspoon. Han följer med er till Afrika.
Utmärkt! Jag ska bara hämta utrustningen.
-Vilken lycklig man... -Adjö med er, jag ska till Afrika.
Härligt, va? Anfall!
Kära nån, då...vi som har så många trappor på Happy Dale.
-Är ni här och hälsar på Teddy? -Nej, han ska hämta honom.
-Han har trumpetat igen. -Han får inte åka nu!
Vi lovar att ta hornet. Vi vill inte skiljas från honom.
Hur kan du tillåta det här?
Han har inget med det här att göra. Vi följer bara lagen!
-I så fall följer vi med! -Ja, då får ni ta oss också.
Ja, varför inte!
Det är snällt av dem, men vi tar inte emot friska personer.
Två små friska personer märks väl inte bland alla andra?
Nej, nej...sånt är farligt. Det skapar svartsjuka.
Jag kan inte kasta bort mer tid nu. Vi har mordfall att lösa i Brooklyn.
Illa nog att grannarna klagar, ska jag behöva gräva upp källaren...?
Ja, Teddy påstår att det finns tretton lik där.
Det stämmer.
-Vad för nåt...? -Ja...fråga vår brorson Mortimer.
Anfall!
Uppför dig nu, du vet mycket väl att det finns tretton lik där.
Ja visst, och hundratals uppe på vinden!
Vad är det här? - Jag kommer strax.
-Han har varit konstig hela dan. -Jag vet varken ut eller in.
-Jag får väl ta en titt i källaren. -Jag tar ner mina lik från vinden...
...ni tar upp era från källaren, sen skickar vi allihop till Happy Dale.
Ni behöver inte gräva. Gravarna är markerade.
Vi lägger blommor där varje söndag.
Jag har neonljus på mina.
Håll med, bara...
Det finns en där nere, mr Spenalzo, som inte hör hit. Han får ge sig av.
De andra tolv är våra gentlemän.
Mina gillar ni bättre, de är inte gentlemän.
-Bry er inte om honom. -Han är nygift.
Finns det inte plats åt damerna?
-Bara damerna? -Damerna, ja!
-Jag måste ha papper på det. -De kan väl också skriva på själva.
Om vi får följa med skriver vi gärna på.
Nu vill jag ha det här överstökat.
Nu ska jag prata med spionen här ute i stället. 13 lik i källaren...
Det ska bli riktigt roligt att åka dit. Området här har förändrats så.
Speciellt sen de vann det där mästerskapet.
Nu har vi förbisett en sak. Vi måste ju ha en läkares underskrift.
Dr Einstein! Kom och skriv på här.
-Kom hit! -Är han läkare?
Jajamän, han höll nästan på att operera mig tidigare.
-Skriv på här. -Ska doktorn åka?
-Ska ni inte vänta på Jonathan? -Vi ska nog inte till samma ställe.
Mac? Vi har gripit den efterlyste.
Läs upp signalementet på hans medbrottsling för mig.
I 40-årsåldern...1.60 lång...63 kg...
Utstående ögon...tysk brytning... utger sig för att vara läkare...tack.
Allt är klart, doktorn här har skrivit på.
Tack, doktorn. Ni har gjort Brooklyn en tjänst.
Men dr Einstein...!
-Då så, mr Witherspoon... -Det är ni.
Det smittar visst... Nu ska ni skriva på. Som närmaste anhörig.
Varför sa ni inte det? Jag är så förvirrad.
-Mr Witherfork... -Witherspoon!
Kom upp och packa min persedelsäck.
Ja, packa åt honom, han är ju president.
-Och ta med mitt horn. -President...
Inget anfall!
Mortimer...vi oroar oss så för en sak.
Inte ska ni oroa er.
Mig med...
Ni kommer att ha det jättebra på Happy Dale.
Det är just det, vi vill inte att det ska gå i stöpet.
Kommer de att undersöka underskrifterna?
-lnte letar de upp dr Einstein. -Vi menar din underskrift!
Du skrev ju på som närmaste anhörig.
Säg det du.
Du är inte en äkta Brewster.
Din mor kom till oss som kokerska och kort därefter föddes du.
Hon var så rar och duktig, vi ville inte mista henne-
-så vår bror gifte sig med henne. Din riktige far var kock på en båt.
Så ni menar...att jag inte är nån Brewster?
-Var inte ledsen för det. -Elaine bryr sig säkert inte om det.
Elaine! Hör du mig?
Jag är ingen Brewster, jag är son till en skeppskock!
Mortimer, det är sant! Jag såg dem! Jag såg alla liken där nere!
Vad skriker ni för?
Så här sent får hon inte vara uppe!
Hej då!
-Vad är det frågan om? -De ska på smekmånad.
Vilken rivstart!
Du äger två taxibilar nu! Taxametern...!
Åh, Mortimer...
Vi ska till Niagarafallen, ring efter en taxi, raring.
Men mr Brewster...!
Jag är ingen Brewster, jag är son till en skeppskock. Anfall!
Jag är ingen taxichaufför, jag är en kaffepanna!
Subtitle by Vince for Divxstation. [ www.divxstation.com ]
Översättning: Agneta Malmborg